–Missä kaikki ovat? –Uusi eläinlääkäri. Aika komistus.
Usea lemmikki on yllättäen sairastunut.
Rouva Josephs...
Minulla on aika Paul Bladenille.
–Huhuu? Odotan. –Käy istumaan.
Minne? Ja miten kauan?
Väistäkäähän vähän.
–Mitä teet täällä, Harriet? –Moby ei ole oma itsensä, Percy.
Ei oma itsensä?
Anteeksi vain.
Mistä tiedät, ettei se ole oma itsensä? Kuka se on?
Aivan, edelleen vain minä.
Chloe, taas väärät paperit.
Anteeksi, että olen myöhässä. Ongelmia orin kanssa.
Se vasta onkin kamalaa.
Kuka on seuraava?
–Tulehan ulos. Mikä sen nimi on? –Hodge.
Olet siis paikallinen kovanaama...
–Ärhäkkä tapaus. –Opetin sen hyvin.
–Miksi muutit eläkeläisparatiisiimme? –Ajoitus oli sopiva.
Kuulostaa särkyneeltä sydämeltä. Ei, perun tuon.
Tämä on unelmasi.
Raadoit niska limassa ja luovuit kaikesta maalaisidyllin vuoksi.
Oletpa sinä pöyhkeä. Oletko uusi eläin– vai ihmiskuiskaaja?
–Jos haluat ilmaista mainosta... –Illallisen.
Puhun liikaa eikä minulla ole suodatinta. Unohda.
Ei, olin liian hätäinen. En osaa luottaa ihmisiin.
–Poltit siis näppisi. –Koko kroppani.
–Pelkkä lasillinen? –Ei, illallinen sopii hyvin.
Hienoa. Entä kissa?
–Otanko Hodgen mukaan? –Ei. Mikä siinä on vikana?
Se ei ole oma itsensä.
Jack Pomfret, kappas vain.
En kuule. Soita lankapuhelimesta.
–Agatha! –En ehdi.
Tässä sitä ollaan!
–Se taisi olla kunnossa siis. –Terve kuin pukki.
–Halusin vain nähdä, mistä kohistiin. –Ja?
Arvatkaa, kenellä on kahdet treffit.
–Rouva Josephsilla? Se hutsu. –Minulla.
Illallista tohtori Namun kanssa. Paras alkaa valmistautua.
–Onko James toinen? –Ensimmäisen kanssa ei lykästänyt.
Se on menneen talven lumia. Eipä niitä kinoksia paljon ollut.
Kyseessä on vanha PR–heilani. Jack "Jätkä" Pomfret.
–Jack? Mitä hän halusi? –En tiedä.
Tapaamme huomenna Mircesterissä. Muistelemme kamalia hyviä aikoja.
Mikä sinua vaivaa? Olet ollut nyrpeä tulostasi saakka.
–Kolmas kerta. Hoida se pistorasia. –Siksi tapaan lekurin.
Mutta Tewks voi hyvin eilen.
Se on ikävä kyllä kipeänä. Tämä on parhaaksi.
Hei, yritän tavoitella Paulia.
Kenen kanssa puhun?
Hänen vaimonsako?
Anteeksi, että olen myöhässä. Näytät kauniilta.
–Onko kaikki hyvin? –Ei ole. Puhuin juuri vaimosi kanssa.
–Soitin kotinumeroosi. Hän vastasi. –Olen asumuserossa. Se oli Philipa.
–Kuka? Toinen vaimo, rakastajatar? –Siskoni ja hänen kierot vitsinsä.
Hän tuli yllättäen kylään.
–Näytänkö eilisen teeren tytöltä? –Ihan totta. Voin soittaa hänelle.
Haluatko puhua hänelle?
Annetaan sen vain olla.
–Aloitetaanko alusta? –Hienoa.
Et voi sanoa noin! Sehän on kamalaa.
Sinä... sinä sanoit...
–Sanoit, ettet pidä lemmikeistä. –Enhän.
Sanoin, että pärjään paremmin maatilan eläinten kanssa.
Unelmani on avata sairaala niille. Nimeän sen sinun mukaasi.
Miksi? Hetkinen. Näytätpä sinä vakavalta.
Paul... Minun pitäisi varmaan mennä. En jättänyt maitoa Hodgelle.
Kissa pärjää kuukausia ilman nestettä.
Ja vuosikymmeniä ilman seuraa. Nehän ovat kissoja. Selviytyjiä.
Kissa voi majailla ydinreaktorin konepellillä.
–Ydinreaktorissa ei ole konepeltiä. –En ole konepeltiekspertti.
Odotan puhelua Madagascarista. Minun pitää mennä, Paul.
Kiitos ihanasta illasta. Minä tarjoan ensi kerralla.
Rauhallisesti. Olet pian kunnossa.
Jack!
–Mukava nähdä sinua. –Roy sanoikin, että kukoistat.
Mitä teet tällä puolen Lontoota? Saat pian ihottuman.
Vähän sitä sun tätä. Selitän pian. Mitä saisi olla?
Se tavallinen? Tupla–macchiato?
–Anteeksi. –Bill!
Olit treffeillä Paul Bladenin kanssa.
–Agatha, teidät nähtiin pubissa. –Aivan, se Paul Bladen.
Menitkö... hänen luokseen?
–Millainen kysymys tuo oikein on? –Hän on kuollut.
Hänen piti tehdä pieni leikkaus lordi Pendleburyn hevoselle.
Hän pisti itseensä hevosen rauhoituslääkettä. Traaginen vahinko.
Pistos osui suoraan sydämeen. Aine on tuhat kertaa vahvempaa kuin morfiini.
–Mitä tiedät hänestä? –En paljon. Hänellä oli sisar.
Ei hänellä ole sisarta. Hän on ainoa lapsi.
Vai niin. Taisin sitten erehtyä.
Nauti kahvistasi.
Miksi Bladen oli yksin? Missä lordi tai henkilökunta olivat?
Ja miksi Bladen väitti, että hänellä oli sisar?
Puhelimessa ollut nainen valehteli. Hän sanoi olevansa vaimo.
–Näitkö Jackia? –Pikaisesti. En oikeastaan.
Bladen ei ollut typerä. Miksi hän teki niin? Haistan palaneen käryä.
Sepäs uutta.
Menit treffeille murhaajan kanssa. Nyt uhrin. Olet kuin mustaleski.
–Tuo täytyy muistaa. –Pyysin häntä katsomaan pistorasiaa.
Luulin, että välttelet minua.
Minäkö? En, minähän... En.
Miksi tunnen tarvetta selitellä?
Aggy on vainunnut murhan. On sattunut kuolintapaus.
Aivan, Paul Bladen. Kuulin Radio Geneltä.
Mies tietää enemmän kuin internet. Ja motiiveja on monella.
–Kenellä? –Puolella Carsleyn vaimoista.
–Ja rouva Josephs. –Ei kai Paul kiksauttanut häntäkin?
–Hän lopetti Tewksin. –Ihanko totta?
Pidin siitä katista. Vaikka hengitys haisikin.
Minun pitäisi käydä katsomassa häntä.
Aloitetaan kai tarkistamalla Pendlebury ja rikospaikka.
–Niinhän sinä yleensä teet. –Ja sinä pakenet, kun puhun murhista.
Kaikelle on ensimmäinen kerta.
Se tulee aina, kun koputan kulhoa.
–Mitä eläinlääkäri sanoi? –Hän sanoi...
Mitä hän nyt sanoikaan? En muista.
Vain, että se oli parhaaksi.
–Otan osaa. Se oli suloinen. –Ärtyisä pirulainen.
Arvaa, mitä hän sanoi juuri ennen kuolemaansa?
"Muista käyttää kipugeeliä olkaasi."
Vai olikohan se Stan?
Millainen Bladen oli? Kuulin treffeistänne.
Vai niin. Hän vaikutti ihan kivalta.
Hän kyseli minulta paljon ja kertoi haluavansa avata eläinsairaalan.
–Hän ei pitänyt lemmikeistä. –Hieman outoa eläinlääkärille.
–Tunnetko siis arvon lordin? –Ei, vaan tyttären.
–Cecilia. Häntä kutsutaan Sillyksi. –Luoja, anna minulle voimaa.
Lordi, Agatha Raisin ja James Lacey. Keräämme rahaa Afrikan lapsille.
Hukkaatte aikaanne. En pidä lapsista. Niitä on liikaa.
Komeat tallit, sir. Olen itsekin hevosmiehiä. Olin ratsuväessä.
–Ratsusotilaana? –Henkivartiostossa.
Voin esitellä paikkoja.
–Suurenmoiset tilukset. –Kiitos. Meillä on pitkä historia.
Anteeksi. Olisiko hetki aikaa?
Teillä sattui kuulemma välikohtaus. Oliko hevosenne onnettomuudessa?
–Varomatonta. –Onnettomuuksia sattuu.
Miksei kukaan ollut apuna, jos saan kysyä?
Kummaa. Eihän hevosta voi leikata yksin.
Unohdin, että hän oli tulossa ja tallipojalla oli vapaapäivä.
–Ihanko tosi? –Niin.
Miten tulitte toimeen Bladenin kanssa?
Pidin enemmän kollegasta, Ricesta. Vähemmän pöyhkeä.
Jatketaanko?
–Tyttäreni, Cecilia. –James, onpa mukava nähdä.
–Pendlebury valehtelee. –Mikä motiivi hänellä olisi?
Enhän minä sitä vielä tiedä. Ehkä Bladen paneskeli tytärtä.
Mies on joka tapauksessa epäilty. Samoin tyttö.
–Silly? Millä perusteella? –Liian kaunis. Pakko olla kaheli.
–Nerokasta. –Käy järkeen.
Ihmiset häkeltyvät kaikkialla. Sellainen sekoittaa pääkopan.
Kuten prinssi Charlesin maalaukset.
–Ehkä tämä on huono idea. –Liian myöhäistä. Olet mukana.
Haluan puhua Bladenin kollegan kanssa Pendleburysta.
Siinä kaikki. Hoitotiedot löytyvät täältä.
Ja osaat käyttää tietokonetta.
–Missä neiti Älypää on? –Chloe? Hän erosi.
–Vai niin. Sepäs sopivaa. –Ei todellakaan.
Oliko hänellä ja Paulilla sutinaa?
Anteeksi. Paul ja minä tapasimme eilen. Tätä on vaikea käsitellä.
Se on vaikeaa meille kaikille.
–Mitä vikaa hevosessa oli? –Hengitysvika. Paul halusi leikata.
Henkilökunnan olisi pitänyt auttaa.
Paul ei olisi tehnyt sellaista virhettä.
Olen miettinyt pääni puhki.
Paul taisi aloittaa valmistelut ja odotti henkilökunnan palaavan.
Olisiko lordi jostain syystä halunnut leikkauksen peruuntuvan?
Cherokee ei voisi siittää hetkeen.
–Miksi se on tärkeää? –Pendlebury saa rahaa siitoksista.
–Kiitos. –Anteeksi.
Muutamia sipuleita ja puoli kiloa tomaatteja, Gene.
Ja haluan tietää, ketkä kyläläiset ovat tapailleet Paul Bladenia.
Hetkinen vain.
Hyvät naiset, Josephine...
Silly? Ei lainkaan. Mukava kuulla sinusta.
Huomenna? Ei, se sopii hyvin.
Nähdään sitten. Kuulemiin.
Arvaa mitä? Lordi Pendlebury käytti Cherokeeta siitosorina.
–Miten se liittyy asiaan? –Toipuva hevonen ei tuottaisi rahaa.
Kysyn Sillyltä asiasta. Hän kutsui minut lasilliselle.
–Ja sinä suostuit. –Häiritseekö se sinua?
Hei, Gem! Miten sujui vaimojen kanssa?
Tämänhetkinen seura pois lukien Emma Confrey...
–Syytön. Hän on risteilyllä. –Ja rouva Harriet Parr.
Harriet Parr? Se selittää, miksi Percy tiuski kultakalasta.
Epäiltyjä ovat siis lordi Pendlebury–
–Percy ja/tai Harriet Parr, joka tulee illan siiderimaistajaisiin.
Eikö ollutkin traagista, mitä Paul Bladenille tapahtui?
–Hän oli niin virkistävä. –Oliko? En huomannut.
Josephine, kerrohan.
–Tiesikö Percy Harrietista ja...? –Kyllä vain. Hän näki heidät.
Harrietin tekemää. Irrottaa maalinkin seinistä.
Ota kyytipojaksi juustoa ja keksiä.
Rouva Josephs.
Tämä vaatisi pesusienen.
Oikeus on parasta kylmänä tarjoiltuna.
–Tarkoitat kai kostoa. –Korma. Minkä taakseen jättää...
–Se taitaa olla karma. –Aivan, nyt kun heitti veivinsä.
Tule käymään huomenaamulla.
Kerron kaiken, mitä haluat tietää siitä penteleen Paul Bladenista.
Rakastan sinua! Tiedän, että olet siellä. Rakastan sinua!
Yövyn lähistöllä enkä lähde, ennen kuin olen nähnyt sinut.
Kuuletko minua? Roy?
Roy? Miten niin Roy?
Jack?
Sinä käännytit Jack "Jätkä" Pomfretin.
Hän oli heteron ruumiillistuma.
Mitä sinä teit? Ei, älä vastaa.
Hän oli vain yksi mies. Ne olivat vain yhdet bileet.
Hyvä on, viikonloppu. Kaksi viikkoa Marokossa. Miten olisin arvannut?
–Hän jätti vaimonsakin. –Ihanko tosi? Oliko Jackilla vaimo?
–Olethan tehnyt siitä lopun? –En voi. Se murtaisi hänet.
Mitä minä teen?
Miehisty. Ei, vaan naisistu.
Sinun täytyy kertoa totuus, Roy.
Huhuu?
Rouva Josephs?
Voi, rouva Josephs...
–Kuka haluaisi tappaa rouvan? –Ei kukaan.
Rouva Josephs oli diabeetikko. Hän taisi pistää väärin.
–Eikö se ollut murha? –Miksi olisi?
Koska eilen illalla hän sanoi, että hänellä on asiaa Bladenista.
Agatha, mene kotiin.
Tulemme pian ottamaan lausunnon. Sopiiko?
Hän sanoi: "Oikeus on parasta kylmänä." Sitten hän puhui kormasta.
Kana vai lammas?
–Ette nyt oikein käsitä. –Minä päätän sen.
Mikä vikana, Wong? Sanoit, että kuolema oli luonnollinen.
–Arvelette, että se on murha. –En arvele mitään.
En ajattele, ennen kuin joku käskee. Älkää tekään.
Konstaapeli.
Rikosteknikot löysivät laahausjälkiä portaista kylpyhuoneeseen saakka.
Kuin rouva J olisi raahattu yläkertaan.
Miksi tehdä niin? Ellei joku lavastanut tappavaa pistosta.
Mutta miksi? Mikä on yhteys Bladeniin tai Pendleburyyn?
Mitä rouva Josephs halusi kertoa?
Olisiko joku kuullut, että hän kutsui sinut kylään?
Useimmat naiset kutsuilla. Sarah, Josephine, Harriet Parr...
Harriet Parr. Tietysti.
Ehkä rouva Josephs tiesi jotain Harrietista ja Bladenista?
Lukeeko Billin mustassa kirjassa mitään naapurien havainnoista?
Ei.
Mutta tässä lukee, että murhaaja on voinut tulla takapihan kautta.
Jos olisin murhannut rouva Josephsin ruiskuttamalla häneen jotain–
–en olisi jättänyt sitä lojumaan purkkien ja pillerien sekaan.
Olisin heittänyt sen autosta, luultavasti jonnekin tänne.
Ruiskuttiko tappaja rouvaa sandaalilla?
–Onko parempaa ideaa? –Ei, ja tapaan pian Sillyn.
–Mitä mietit, Gem? –Agatha on oikeassa.
Tappaja aikoo heittää sen pois, mutta pysähtyy ja alkaa manata.
"Miksi hän teki niin? Miksei hän pitänyt nokkaansa erossa tästä?"
–Hän kulkee kauemmas. –Tänne näin.
Hän heittää sen ulos autosta, ja se päätyy tähän, missä pullo on.
Älä koske siihen! Sotket todisteet.
Epinefriinia.
Opin siitä armeijassa. Adrenaliinia. Se voi aiheuttaa sydänkohtauksen.
Arvasin. Luonnolliset syyt...
Kuka epäiltyjen joukosta tietäisi adrenaliinista?
Pendlebury ja hänen tyttärensä.
Mutta entä sitten Harriet "Nyrpeä" Parr?
Hyvä huomio. Mutta hän on entinen sairaanhoitaja.
Meidän on kerrottava Billille.
Jää tähän ja vartioi pulloa.
Sinä lähdet kertomaan Billille. Roy, Jack. Minä puhun Harrietille.
Haluan puhua rouva Josephsista ja Paul Bladenista.
Tule sisään.
–Hei, James! –Hei.
Silly, olen pahoillani.
–Annoit varmaan pistoksia työssäsi? –Toisinaan. Miten niin?
Menen suoraan asiaan.
Tiedän sinusta ja Paulista. Percykin tiesi. Se ei estänyt sinua.
Siksi veit terveen kultakalan lääkäriin, mutta Percy seurasi sinua.
–Et voinut tavata Paulia. –En tiedä, mitä tarkoitat.
Sinun kanssasihan minä puhuin puhelimessa?
Mitä tapahtui? Riitelitkö Paulin kanssa?
Tiesikö rouva Josephs tunteistasi? Uhkasiko hän kertoa koko kylälle?
Halusin vain tavata Paulin. Hän oli niin nuori ja rohkea.
Hän aikoi avata sairaalan keskikokoisille ja isoille eläimille.
En olisi voinut satuttaa häntä.
Ulos täältä.
Haluan kysyä erästä asiaa.
Onko minussa jotain vikaa? Enkö ole viehättävä?
–Ei lainkaan. –Niin ajattelinkin.
Ei, sinä olet hyvin viehättävä.
–Miksi epäilet sitä? –Paul Bladenin takia.
Yritin kaikkeni. Heittäydyin hänen syliinsä.
Paljastin sisimpäni ja muutakin. Hän ei ollut kiinnostunut.
–Ei se varmasti ollut niin. –En ole rikas. Olemme varattomia.
–Siksikö isäsi vastusti leikkausta? –En tiedä.
Tiedätkö, missä isäsi oli, kun Bladen kuoli?
Hän oli kanssani Lontoossa. Meillä oli tapaaminen pankissa.
Missä Jimbo on?
Kerroin kaikille manailusta. Pilailin. Ja täältä löysimme sen.
Hän on merkinnyt paikan.
Adrenaliinipullossa on todennäköisesti sormenjälkiä.
Missä pullossa?
–Agatha ei ole tyytyväinen. –Yleensäkään.
Aggy.
James, mitä teet täällä hänen kanssaan?
Sinun piti vahtia pulloa. Olisimme napanneet Percyn.
Percyn? Entä Harriet?
–Onko kyse siitä lääkepullosta? –Miten saatoit kertoa hänelle?
Hän oli isänsä seurassa, kun Bladen oli tallilla. Se antaa alibin.
Selvä. Kenelle muulle olet kertonut pullosta?
Olisiko joku voinut kuulla sinut?
Sarah, Gene, Josephine... Useakin henkilö.
–Ja se nainen, joka silmäili sinua. –Anteeksi, voisitko...?
–Mikä nainen? –Blondi Birminghamista.
–Eläinlääkärin sihteeri. –Chloe. Hän jahtaa baarimikkoa.
Ehkä Bladen jätti tytön. Hänellä oli pääsy adrenaliiniin. Missä hän on?
Perjantai–iltana? Jester's Eveshamissa. Siellä kaikki käyvät.
–Minun on kerrottava Wilkesille. –Onko pakko?
Mitä tämä musiikki on?
Acid housea, funkia, teknoa, trancea, dubbia ja sellaista.
Siinä hän on. Emme voi puhua Chloelle tanssilattialla.
Meidän pitää luoda harhautus. Jonkun on hypättävä sekaan.
Olen vastuussa. Jättäkää tämä minun huolekseni. Kiitoksia.
Loistavaa.
–Mitä hän tekee? –Luo harhautuksen.
Tulossa. Poliisiasia. Pois tieltä. Kiitos.
Musiikki pois, DJ.
Kiitos. Poliisiasia. Anteeksi.
–Pois tieltä. Tehkäähän tilaa. –Musiikki päälle!
Voi taivas sentään.
–Salakuuntelitko häntä pubissa? –Häntä? Älä nyt viitsi.
–Miksi jätit työsi? –Ei Bladenia, ei hupia.
–Tapailitko häntä? –En. Hän jahtasi vain rikkaita.
Cecilia on varaton. Siksi mies ei kiinnostunut hänestä, kun taas...
–Mitä? Harriet Parr ei ole rikas. –Onhan.
Percy on pihi. Harriet on varakas.
–Mihin Bladen tarvitsi rahaa? –Eläinsairaalaa varten.
Hän kestitsi ja kellisti naisia, sitten pyysi heiltä rahaa.
Ottakaahan rauhallisesti.
Kuule, Bladenista...
–Et olisi voinut tietää. –En halua puhua siitä.
Etsimme rouva Josephsin murhaajan. Sitten liityn nunnaluostariin.
–Et voi tehdä niin. –Miksi en?
Kaipaisin kaikkea tätä.
Ja kaipaisin sinua.
Teet tätä vain, koska sinulla on tylsää ja etkä pysty kirjoittamaan.
En ole tyhmä.
LOPETA, JOS HALUAT PITÄÄ KISSASI
Hodge!
–Saitko nukuttua? –Torkahdin lopulta viiden maissa.
Kortit ja kakut ovat kyläläisiltä.
Kukat ovat Josephine Websteriltä.
Sarah käski olla huolehtimatta. Hodgea etsitään jo.
Hodge...
Kappas vain.
–Miksi Josephine Webster? –Hän on varakas leski.
Hän saattoi hyvinkin kuulla rouva Josephsin puheet.
Hän oli pubissa, kun James laverteli pullosta.
Hän juoruili, keitä Bladen tapaili.
Ehkä hän jätti itsensä laskuista.
–Hän lähtee. Minne hän lähtee? –Seurataan häntä.
Vauhtia.
–Mitä hän Ricen kanssa tekee? –Mitä hän Josephinen kanssa tekee?
–Ehkä he tosiaan sieppasivat Hodgen. –Unohda Hodge hetkeksi.
Tiedämme, että Bladen lähenteli kaikkia vaimoja, ja...
Monia ihmisiä, joten mahdollisesti myös häntä.
Rice selvästi pitää hänestä. Ehkä mies tappoi Bladenin.
–Miten voimme todistaa sen? –Tarkistan hänen työvuoronsa.
–Mitä minä teen? –Odota hetki.
Anteeksi. Peter Rice ja hänen...
Heillä on pöytävaraus seitsemäksi, joten he eivät ole lähdössä.
Pidä heitä silmällä, minä tarkistan varauskirjan ja etsin Hodgea.
Jäänkö tänne seisoksimaan?
Voit myös puhdistaa omatuntosi ja ottaa yhteyttä Jackiin.
–Jack? Mitä sinä täällä teet? –Yövyn täällä.
En todellakaan halunnut tästä tällaista.
Minun ei olisi saanut olla pelkuri. Olen pahoillani.
En tarkoittanut loukata tunteitasi–
–enkä koskaan halunnut aiheuttaa elämääsi hankaluuksia.
Mutta totuus on, että meitä ei ole tarkoitettu yhteen.
Liittyykö teistä kysynyt rouva seuraanne?
Vaalea, polkkatukka, värikäs...
Hodgey, pikkumieheni.
Älä huoli. Jos olet täällä, minä etsin sinut.
Teen vain tämän ensin.
Bingo! Hän oli poissa päivänä, jolloin Bladen kuoli.
Gemma, missä Agatha on?
–Kuka olisi arvannut? Puhut suoraan. –Tarkoitin sitä kaikkea.
Tiedän kyllä.
Missä olet ja missä Agatha on?
Pikemminkin, missä eläinlääkäri on?
Hiljaa, kaikki.
Tewks? Mitä sinä täällä teet?
Sinunhan piti olla kuollut.
Oletko nähnyt Hodgea? Hodgey!
Hei, pikku mieheni.
–Sinä tulet kotiin kanssani, Hodge. –En olisi niin varma.
Et voi tappaa minua. Poliisi tietää.
Niinkö luulet? Enpä oikein tiedä. Ehkä näin sinut murtautumassa.
Miksi tapoit Bladenin? Tai rouva Josephsin?
–Rouva oli erehdys. –Erehdyskö?
Hän halusi puhua kanssasi.
Luulin, että rouva tiesi jotain. Hän hämmentyi ja menetin malttini.
–Oliko Bladenkin erehdys? –Paul oli liian kärsimätön.
Hän teki hyvää bisnekselle, mutta halusi vain sairaalansa.
Ja sitä varten hän tarvitsi rahaa–
–joten hän alkoi vokotella naisia, mukaan lukien Josephinea.
Niin. Olin odottanut vuosia, että hän huomaisi minun olevan se oikea.
–Paul tuli väliin, hurmasi hänet... –Särki hänen sydämensä.
Tiesin, että Paul oli Pendleburyn luona.
Tullessani huomasin tämän.
Miksi Paulin pitäisi saada haluamansa?
Et ole ainoa surkimus. Kukaan ei saa haluamaansa.
Etsimme mukiinmeneviä ihmisiä ja pidämme heistä kiinni.
Hyviä ihmisiä, kuten rouva Josephs.
Et edes tiedä hänen etunimeään.
Katso!
Rice!
Kastrointipihdit. Hyvää työtä, Gemma.
–Luulin, että Tewks... –Aivan. Rouva J oli hämmentynyt.
Eläinlääkäri piti sen vain yön yli, koska vatsa oli sekaisin.
Agatha adoptoi Tewksin.
–Missä hän on? –Rouva Josephsin luona.
Judith. Hänen nimensä oli Judith.
–Sotken takkisi ihan räkään. –Ei se haittaa.
Suomennos: Mirkka Näveri www.sdimedia.com